Quan fa vent es senten sons estridents i inquietants
A ponent, arribant a Cala en Blanes i donant la volta per la urbanització coneguda com "Los Delfines" hi ha un curiosíssim element natural digne de vistar qualsevol dia de l'any que faci vent. Conegut amb el nom de Bufador des Cap de Banyos, és una escletxa estreta i profunda a les roques, avui en dia, delimitada per una paret seca de forma ovalada i un reixat horitzontal de protecció. Fa uns anys que la regidoria de turisme de l'Ajuntament de Ciutadella va senyalitzar el lloc amb un cartell personalitzat pel Gabinet Mariscal i no és estrany veure-hi turistes, més que res durant la tardor, entusiasmats i també esporuguits amb l'espectacle. Però no només turistes. De fet, és un lloc de culte per a uns quants enamorats de la força de la naturalesa i és que, sobretot amb vents de ponent i de llebeig, el Bufador emet sons tan estridents com inquietants. Fins i tot, quan hi ha fort temporal, la boca principal del Bufador escup aigua de la mar i pot fer volar metres enllà branques o qualsevol cosa que ens animem a posar-hi damunt. A l'altra banda de la carretera, més a prop de la mar, el Bufador té una segona sortida més petita, que sorprèn tots aquells que per precaució es posen a una certa distància. El penyal a ran de mar damunt del qual s'obre el Bufador no fa més de quinze o vint metres d'alçada i tanmateix, la renou eixordadora que en surt de dins ens fa pensar en grans profunditats tel·lúriques. Conten que antigament, quan al lloc de la Torre del Ram hi havia pagès, s'havia de tenir cura pel perill que suposava per al bestiar. En dies de bon temps, alguns agosarats s'atrevien a baixar-hi, arribant a l'aigua. Però els qui estaven atents al Bufador eren sobretot els pescadors i gent de la mar, que tenien en ell un indicador del temps que feia, en una època en què no es disposava de tecnologia com avui per fer prediccions meteorològiques.