Ll. Pons Maó
Antoni Payeras ha participat en el XXV Congrés Europeu de Bonsai que s'ha celebrat durant aquest cap de setmana a Lorca, Múrcia.
Quina valoració fa de la seva participació al congrés?
Hem estat set participants que hem modelat un arbre en directe. Cada un ha dut el seu arbre per convertir en bonsai perquè així ho va demanar l'organització. Clar que així cada un ha dut el seu millor arbre, ha estat molt divertit, no hi havia possibilitat que ningú quedés malament.
Amb quin arbre ha realitzat la demostració vostè i en què ha consistit?
Amb una sivina de Menorca que estava preparada per fer la demostració, no tenia cap branca tallada però sí que se l'havia podada per tal que se pogués convertir en bonsai. La demostració de com es fa un bonsai vindria a ser com el que fan en cuina, el "showcooking", és a dir que hem modelat l'arbre davant la gent i explicat el que feim i per què i ens han fet preguntes. És molt atractiu per a la gent veure la transformació. El que normalment es fa poc a poc al taller, amb temps, allà s'ha de fer de cop, és un espectacle veritablement.
Expliqui el perquè de la seva predilecció pels arbres autòctons.
Cada regió té els seus arbres, el Japó, per exemple, té arbres que van perfectes per convertir-los en bonsai i els japonesos són molt bons amb els bonsais dels arbres que tenen allà i que poden contemplar com evolucionen en plena naturalesa. A Menorca és clar que podem importar arbres japonesos, però els que coneixem són els d'aquí, si n'agafam un del Japó segur que el japonès el farà millor. Les espècies nostres són les que noltros coneixem bé i en podem obtenir resultats magnífics. A més les espècies autòctones són les que millor s'adapten al nostre clima i per tant d'on podem obtenir millors bonsais.
Fins a quin punt es respecta la naturalesa de l'arbre?
Quan cream un bonsai, el que fem és reverenciar la natura. Els bonsais quan estan llestos per exhibir-se t'ho diuen, perquè els veus fantàstics. El normal és que un bonsai a casa estigui més ben cuidat que si fos un arbre en plena natura. És cert que els posam fils de ferro per fer anar les branques en una direcció concreta, però és igual que posar ortodòncia al teu fill per corregir-li les dents, amb els arbres és el mateix. La qüestió és tenir en compte el fet de donar la forma de l'arbre que ell vol, no s'ha de forçar, i llavors s'arbre llueix tota l'esplendor durant tota la seva vida, i hem de tenir en compte que ens han de sobreviure a noltros.
De quants bonsais consta la seva col·lecció?
La meva col·lecció és d'uns dos-cents cinquanta bonsais que en aquests moments tenc a casa de la meva mare as Castell. La idea és que els arbres estiguin exposats a un jardí permanentment a l'Escola de Bonsai que tenim a Alaior per tal que tothom els pugui veure. D'aquí a l'estiu ja ho tindrem enllestit. Esperam que a la inauguració pugui venir gent que es dedica als bonsais de fora de l'Escola.
Participació menorquina
El XXV Congrés Europeu del Bonsai celebrat a Múrcia ha comptat amb la presència d'Antoni Payeras com a convidat per realitzar una demostració que el menorquí va realitzar amb una sivina. Segons la impressió dels participants, inclosos els estrangers, l'exposició del congrés de bonsai ha estat el més important realitzat mai a Europa, segons informa Payeras. Les instal·lacions, de deu mil metres quadrats, i la qualitat dels arbres exposats han satisfet tant els organitzadors com els participants. De tots els arbres participants al congrés, cinc eren menorquins, dues sivines i tres ullastres. La demostració va durar sis hores, Payeras va treballar amb la sivina menorquina i el resultat ha estat un arbre compacte i elegant. L'any que ve el trasplantarà a un test de bonsai, ja que en aquests moments seria massa estressant per a l'arbre.