Aquesta melodia me recorda
que un dia vam perdre es sentit,
navegant a la deriva,
veient com es fa de dia,
per què hem de esperar sa nit
fent camí cap a s'illa.
Camí cap a s'illa, espai estrany
i banyat on viuen somnis
que palpiten
aquesta explosió de vida
i tanta fantasia.
Carrer a carrer, no m'aturaré
fins que no s'acabin de passar.
As costat hi ha la mar,
un cel vermell
i una terra estranya,
de cases blanques.
Posa't lluenta sa pell si vols
que vengui a per tu
lentament i a contratemps
desafiant es vent.
Aferrat a un silenci immens
arribaré just en es moment.
Lletra de Sebastià Saurina i Mercè Soler, de la cançó de Ja T'ho Diré, "Enmig del desert". Un grup que sempre m'ha emocionat per la seva lletra i música menorquina. Dedicada a la meva dona na Nati, que dimarts passat va fer anys i ara està gaudint d'un cap de setmana al camp.
Per molts anys!
Autor imatge: J. Pujol
http://wwwjpujol.blogspot.com/ www.photobloggersmenorca.org www.mediteart.com