...no beus ni menges res... de vegades parles com si fossis d'una altra època... i no et mostres a la llum del sol...
Fernando Sabino Seguí
Em costa bastant imaginar-me una conversa d'enamorats com aquesta al Joan Ramis i Ramis... Ai, incrèduls! El fenomen adolescent més recent es diu 'Crepúsculo' i està trasbalsant les hormones de mig món, tant a les llibreries com al cinema. Els vampirs adolescents de Stephanie Meyer amenacen amb agafar el relleu de Harry Potter com a 'blockbuster' nadalenc... 'Els vampirs son una metàfora, una manera d'expressar aquell moment que tots hem viscut de descobrir una nova energia: quan t'exploten les hormones i descobreixes el que és fumar, beure, besar-se...' diu la seva creadora. Benvinguts al Culturàlia d'aquesta rendible metàfora, tot un fenomen amb 350 fòrums d'internet dedicats (inclòs TwilightMoms.com, dedicat a les mares de totes les Bellas soltes pel món)... Benvinguts alCulturàliadels Cullen, vampirs que molen, i d'altres vampirs, d'altres adolescències...
La perenne funcionalitat del vampir com a bomba al buit sociocultural és una metàfora sense fons capaç de beure's tota l'atenció que invertim en alimentar-la. L'arquetip està, doncs, definit per la seva fluïdesa: el vampir significa coses diferents en successives èpoques, pot acceptar lectures polítiques, socials o morals tot i que ha gaudit d'especial fortuna com a ambigu i canviant símbol de sexualitat alternativa. La clàssica definició vampírica s'envesteix amb el seu propi malson. Ningú podria intuir que aquest mite romàntic per excel·lència es redefiniria com a símbol d'abstinència a l'era de l'embadaliment informàtic... vampirs 'vegetarians' a l'època delfacebook... Benvinguts a la casa dels Cullen...
Algú hauria d'estudiar les raons per les quals, cada cert temps, el mite del vampir surt del seu (massiu) nínxol de lectors de culte per a llençar-se a mossegar el gran públic. I de pas, vist com les darreres reencarnacions de xucla-sangs busquen actualitzar-se als nous temps, lluny de la pudor a all i al taüt enclaustrat de tota la vida, analitzar els seus hàbits en els temps del ipod i les pantalles de plasma. Què fa un vampir durant els seus anys a l'insti? Tot aquest conflicte es resumeix, perfectament, a 'Twilight' (llibre i pel·lícula) i en el 'subidón' hormonal de Bella davant el seu primer amor Edward, un xicot la mar de formal però que porta un segle sencer complint 17 anys. La cosa és senzilla: chica-conoce-chico. Chico-es-un-vampiro... els dos decideixen estar junts tot i que tothom els empeny al contrari, fins i tot les seves pròpies natures com a depredador i presa. Un conflicte tipus 'Romeo & Juliet' entre neogòtic i pseudo-antropològic...jur... jur...
Aquesta pel·lícula, a part de deixar un legat de fanàtics com els 'twilighters' o els 'twihards' (radicals seguidors de la branca dura), es pren molt seriosament l'angoixa i l'amor adolescent, amb els seus rituals de pas i les seves pujades d'adrenalina, amb les seves rèpliques impossibles i el seu desig reprimit. 'Crepúsculo' de la directora indie Catherine Hardwicke, podria haver sigut un 'Yo fui un vampiro adolescente' per a lectores delSuperpop, però, lluny de caricarituritzar els sentiments de diferència i marginació tan cars a la sensibilitat juvenil, els converteix en elements indispensables per a entendre el romanticisme del mite vampíric. També lluny de satisfer el públic predeterminat i potencial, Hardwicke proposa un simptomàtic i revelador gir en el tractament cinematogràfic de l'arquetip del vampir habitual, que passarà a la microhistòria de la cultura popular... però no ha sigut l'única...
Jo, quan vaig patir l'edatburral, també vaig gaudir del fenomen vampíric amb 'The Lost Boys' (Joel Schumacher, 1987), és a dir, 'Jóvenes Ocultos'. Protagonitzada per Kiefer Sutherland, Jason Patric, Corey Haim i Dianne West és una altra revisió del mite vampíric, però sota l'estètica pop del moment, amb uns adolescents motoristes i pandillers que reflectíen perfectament aquella joventut. L'alegoria del difícil pas cap al món dels adults a través de l'atracció sexual prohibida i l'enfrontament amb el mitjà hostil, que en aquesta metàfora es mostra completament salvatge, són tòpics que Schumacher va manejar, amb dinamisme i frescor, per a construir una cinta de culte generacional, entre l'humor i el terror, molt de moda als terribles anys 80. Recordar aquell veí del costat a 'Noche de Miedo' de Tom Holland, aquell Chris Sarandon emmarcat a una finestra molt poc discreta...o Michael J. Fox convertit en un home llop adolescent... o un gran heroi americà amenaçat per una casa al·lucinant...glubs...
Molt diferent és l'asèpsia eròtica que rodeja la relació entre humana i vampir, entre Bella i Edward, a 'Crepúsculo'. Sembla que recolza, amb totes les seves forces, l'abstinència sexual en temps més retrògrads del que desitjaríem, però és cert que és coherent amb l'esperit ingenu i honest d'aquesta història d'amor. També ajuda l'irresistible encant de la parella protagonista: Kristen Stewart és Bella i l'enèsim hereu de James Dean, el nou mite pop de les 'teenagers', Robert Pattinson és Ed Cullen... un vampir en forçada abstinència de sang humana que s'aixeca com l'última paraula en fantasies romàntiques per a una adolescència predisposada a consumir el malditisme, allunyat del text transgressor, però que esdevé un tipus força interessant... Prepareu-vos per a veure els seus rostres fins a la sacietat... he... he... he...
Hi ha alguna cosa mésguaique tenir amics vampirs al cole? Només una cosa: convertir-te en vampir tu també. És el que li queda a Bella per davant, si vol passar més temps amb el seu estimat Edward. Hi ha material per davant (tres llibres més de la Meyer) i unes xifres de taquillatge que garanteixen segones i terceres parts. No ho dubteu... El fenomen 'Twilight' no ha fet més que començar... Fins a la setmana que ve, incrèduls.