Llucia Pons
Els alumnes de la Universitat Oberta per a Majors de la UIB són un exemple per la resta de societat d'ànsia de coneixement i implicació en l'estudi, tal com es reflecteix en un reportatge d'aquest diari del passat dimarts.
No obstant el testimoni dels més veterans, que inauguraren la primera convocatòria, resulta decebedor quan observen que han tingut dificultat per matricular-se un any més degut a l'augment del nombre d'alumnes, "si noltros volíem seguir aprenent, per què havíem d'acceptar la seva proposta?", observava un dels alumnes. Ningú té dret a posar traves a l'estudi. Però més significatiu és que facin notar que la qualitat de les classes no és el que era i els decep en moltes ocasions.
Un bon nivell en l'ensenyança és bàsic per al funcionament òptim d'una societat, i no assolir-lo fins al punt que els mateixos alumnes reclamin major implicació resulta realment preocupant. Si bé, com els mateixos assistents observen, els alumnes no s'examinen de les matèries que estudien, caldria plantejar-se si cal examinar qui organitza els cursos i qui imparteix aquestes classes.